- בשלוש השנים האחרונות עלה מחיר התוצר ב-4.4% במצטבר בשעה שמדד המחירים לצרכן ירד ב-0.8%. המשמעות היא שגידול התוצר במונחי סל המוצרים לצרכן עלה על הצמיחה (הכמותית) שלו.
- העלייה היחסית במחיר התוצר מבטאת שיפור בתנאי הסחר של המשק - עלייה במחיר היצוא ביחס למחיר היבוא. שיפור זה נובע במידה רבה מגורמים חיצוניים למשק – ירידה במחירי האנרגיה והתחזקות הדולר ביחס לאירו – ובמידה פחותה מגורמים מקומיים, בראשם התחזקות השקל.
- השיפור בתנאי הסחר (והעלייה במחיר התוצר) אִפשר להגדיל את הצריכה הפרטית מעבר לצמיחה הכמותית של התוצר במקביל להגדלת החיסכון.
- בהסתכלות קדימה אין זה סביר להעריך כי מגמת השיפור בתנאי הסחר תימשך לאורך זמן, וכי מחיר התוצר ימשיך לעלות בקצב גבוה מזה של מדד המחירים לצרכן.
המדד למחיר התוצר עלה בשנים
האחרונות אף על פי שמדד המחירים לצרכן ירד. במילים אחרות, הגידול בכוחו של המשק
לקנות את סל המוצרים לצרכן חרג מהגידול שמקורו בצמיחה הריאלית[2].
בשלוש השנים האחרונות (אמצע 2014 עד אמצע 2017) הסתכמה העלייה במחירו היחסי של
התוצר בכ-5% ותרמה כשליש מהעלייה בכוח הקנייה של המשק.
איור 1
שיעורי השינוי השנתי בתוצר, בצריכה הפרטית, באשראי למשקי הבית ובחוב הציבורי
המקור: הלמ"ס ועיבודי בנק ישראל.
איורים 1 ו-2 מראים כיצד השפיעה העלייה היחסית במחיר התוצר על התפתחות שורת משתנים מקרו-כלכליים שזוכים לתשומת לב בניתוח ההתפתחויות במשק: הצריכה הפרטית הפחיתה במעט את משקלה בתוצר אף על פי שהיא צמחה בקצב מהיר מקצב הצמיחה הכמותית של התוצר; החלק שהאשראי למשקי הבית תופס בתוצר גדל בשיעור מתון יחסית אף על פי שאשראי זה צמח במהירות; וכן חלה ירידה בחוב הציבורי במונחי תוצר. כל אלה משקפים גידול בהכנסת המשק שאינו בא לידי ביטוי בנתוני הצמיחה הריאלית – הנתונים שמקובל לבחון ולנתח.
הגידול בהכנסת המשק מתבטא גם ביכולת להגדיל את הצריכה בקצב מהיר ובמקביל לשמור על רמת חיסכון גבוהה ואף להעלותה. המשק מתאפיין ברמת חיסכון גבוהה בשנים האחרונות, תקופה שבה הצריכה הפרטית צומחת מהר ומהווה גורם מרכזי לצמיחה.
איור 2
החלק שהצריכה הפרטית, האשראי למשקי הבית והחוב הציבורי תופסים בתוצר
![031017.png](/media/d0gneh3n/031017.png)
קשה להעריך באיזו מידה יתמיד השיפור בתנאי הסחר. מחיר הנפט הציג השנה יציבות יחסית ונותר נמוך בהשוואה למחירו ב-2011—2014. בענף מעריכים בדרך כלל כי ירידת המחיר מבטאת שינויים מבניים וטכנולוגיים בתגובה לרמת המחירים הגבוהה שמחירי הנפט הגיעו אליה בסוף העשור הקודם, אך ייתכן כי הירידה תגרור צמצום בקצב הגידול של ההיצע, ותהליך זה ידחוף בעתיד את מחירי הנפט בחזרה למעלה. הדולר אומנם נחלש ביחס לאירו בשנת 2017, אך זהו שינוי מינורי, ואין סיבה להניח שהתפתחות שער החליפין דולר-אירו תציג מגמה כזו ולא אחרת. בהתאם לכך אין זה סביר להתבסס על המשך מגמת הגידול המהיר יותר במחיר התוצר ביחס למחיר הצריכה הפרטית, ועל תרומתה להתפתחות החיובית של המצרפים המקרו-כלכליים שנסקרו לעיל.
איור 3
השינוי ביחס שבין מחיר התוצר ומחיר הצריכה ותרומת הגורמים האקסוגניים לשינוי זה, 2008 עד 2016
![03102017.png](/media/5mun5s35/03102017.png)
[1] נכתב ע"י יואב פרידמן וארנון ברק
[2] מקובל למדוד את צמיחת התוצר במונחים ריאליים, דהיינו בניכוי השינוי במחיר התוצר. לכן כאשר חל שינוי במחיר היחסי של התוצר, יחול בכוח הקנייה שינוי שאינו נמדד בצמיחה הריאלית (הכמותית).